- Kom igjen. - Noen vil kjenne meg igjen.
Her kan du jo ikke bli.
Se opp.
Unnskyld, du har ikke fyr på deg, har du vel?
- Dessverre, ingen av oss røyker. - Takk.
- Jeg driter snart på meg. - Nå får du slutte.
Hva skal vi gjøre? Hvor skal vi dra?
- Rommet kan vi ikke dra tilbake til. - Skal vi sove ute?
- Ikke klag sånn. - Ikke bli sint.
Jeg er jo uskyldig. Jeg er ingen morder.
Hvordan venter du at jeg skal ta det?
Vi må komme oss ut av London, det er det vi må gjøre.
Bli hos meg, skatt. Ikke gå fra meg.
Han har verken skrevet eller ringt, betjent.
Det vil han nok ikke gjøre heller. Men du melder vel fra hvis...
Du prøver vel å finne ut hvor han er, hvis han ringer?
Du lyder ikke overbevist. Det er ikke særlig klokt av deg.
Hvordan vet du at Arthur er skyldig?
- Så du tror at vi tar feil? - Det sa jeg ikke.
- Han prøvde jo å drepe deg. - Han...
Jeg tror ikke at han... Det trenger jeg vel ikke si?
En kvinne kan ikke vitne mot ektemannen sin.
Takk og pris for det!
Jeg forstår at du tviler. Du må ha vært glad i ham en gang.
Glad i ham? Ja, det var jeg.
Arthur hadde...
Ikke bry deg om meg.
Ut av mørket kom du plutselig til syne
Du smilte og overrasket meg
Jeg burde ha gjennomskuet deg
Men månen blendet meg
Jeg var så glad for den kjærlighet du ga
Jeg ga deg hjertet mitt uten forbehold
Men det husker du kanskje ikke
Da månen blendet meg
Jeg trodde et kongerike var i sikte
Som jeg hadde rett til
Men i morgensolas skinn
Fantes ingen drømmer igjen
Det blir sagt at kjærligheten gjør blind
Det gjelder nok den dag i dag
Jeg burde ha gjennomskuet deg
Men månen blendet meg
Det beste han kan gjøre er å melde seg.
- Og bli hengt? - Først blir det rettssak.
Han får sjansen til å si sitt.
- Hvorfor tok du skoene hans? - Det vil jeg helst ikke si.
- Sammenligner du med et fotavtrykk? - Sånne saker krever mye arbeid.
De passet, ikke sant? Skoene passet.
Du har vært til stor hjelp, og det kommer du sikkert til å være igjen-
- hvis han skulle forsøke å kontakte deg.
Jeg lurer på om han er sammen med den kvinnen. Hvor kan han være?
- Ikke uro deg, det er mye penger der. - Vi går og drikker kaffe.
Tre kaffe, takk.
Det er feil veske!
Filmen er snart slutt.
Hold et lommetørkle for ansiktet. Snyt deg.
- God natt, da. - God natt, alle sammen.
- Tror du at det er mørkt nå? - Det må snart bli det.
- Må vi se den en gang til? - Det blir bare tredje gang.
Typen der borte ser på meg.
- Det gjør han ikke. - Vi bytter plass.
- Ikke nå igjen. Stolene er så vonde. - For Guds skyld, nå bytter vi.
Jeg så at nøklene satt i.
- Skynd deg, da! - Den forbanna tingen vil ikke...
Hvor er lyset?
Arthur.
Det er best at du våkner.
Så stiv jeg er i nakken! Herregud!
- Jeg er skrubbsulten. - Jeg vil ha te. Og barbere meg.
- Dette høyet stikker. - Vi trenger en bolig.
- Ikke vær dum. - Vi kan ikke bo låver og biler.
Hvor mye penger har vi?
Det meste av pengene mine ligger i kommoden.
- Smart! - Jeg visste det jo ikke!
Man skal ha pengene på seg. Pappa sa: "Et pund i lomma er din beste venn".
- Jeg har 30 shilling og fire pence. - Jeg har sju shilling og seks pence.
Mindre enn to pund til sammen. Det holder ikke til Amerika.
Sammen med hvem, kan man spørre. Sammen med bøddelen!
- Her henger man ikke uskyldige. - Ikke meg heller.
- Hva ser du på? - Du skulle kanskje gå til politiet.
Ser du noen? Er noen på vei hit?
- Hvem? Hva? - En ku. Bare en ku.
Syns du dette er morsomt? Jeg ser ikke det morsomme i det.
Skal vi leve slik? Flykte og gjemme oss? Aldri ha noe moro.
- De er jo ute etter meg! - Jeg er sulten.
Dessuten vil jeg vaske meg. Hvor kan vi få tak i penger?
Du forlater meg vel ikke? Vi må holde sammen.
Jeg ser en bondegård. Kanskje vi kan kjøpe frokost der.
- Det er for farlig. - Ikke vær så feig.
- Jeg er ikke etterlyst. Jeg kan gå. - Troløse naut!
Hold opp! Er du ikke sulten? Skal du leve i en låve?
Jeg forsto at dette ville gå galt.
Man vet aldri hva man kan komme ut for. Ingen er til å stole på.
Det vet alle, det handler om flaks. En dag er du oppe, den neste nede.
Ja, men folk må holde sammen.
Det gjorde vi i Flandern. Det er den eneste måten.
- De skjøt på oss likevel, selvsagt. - Bli her. Ikke bli sett.
- Vær forsiktig. - Jeg sier at bilen gikk i stykker...
Jeg kommer på noe. Vent her til jeg kommer tilbake.
- Gjør du det, da? - Klart jeg gjør det.
- Elsker du meg? - For et spørsmål.
- Jeg vet ikke... - Gjør du det?
Jeg vil ha noe å spise, det er alt jeg vet.
- Det er det eneste jeg er sikker på. - Men jeg...
Jeg vil at det skal være bra!
Midt i et kyss
Gikk det plutselig opp for meg
Midt i et kyss
Visste jeg at du var min
Midt i en øm omfavnelse
Som du først var tvilende til
Husker du vår forundring
Da vi følte at alt stemte
Midt i et smil
Snublet vi inn i paradis
På et øyeblikk
Mistet vi det igjen
Vi forsto ikke
Hvordan drømmen om kjærligheten ville slutte
Akkurat slik den begynte
Midt i et kyss
Du har halm i håret.
Hvis jeg er borte for lenge...
Gå til bilen, så kan du stikke av fort om du trenger det.
- Men hvor skal vi treffes siden? - Ikke vær urolig. Det ordner seg.
- Gi meg et kyss. - Når du vil, vennen.
- Hva? - Du har dårlig åndedrett.
Du trenger å pusse tennene.
Jeg skal se hva jeg kan ordne. Brød, melk og egg kanskje.
- Og tannpasta. - Hold utkikk gjennom hullet i taket.
Jeg klarer meg.
- Ha det bra. - Vær forsiktig.
Forbanna hull!
Ingenting er umulig Når geipen henger ned til bakken
Da reiser jeg meg, børster meg Og begynner på nytt igjen
Mist ikke selvtilliten om du snubler Vær takknemlig for erfaringen
Reis deg opp, børst av deg Og begynn på nytt igjen
Gjør ditt beste hver dag til dagens verk er bak deg
Du kan bli trøtt og lei Men du skal bli en mann, min sønn
Tenk på alle berømte menn Som måtte falle for å reise seg igjen
Pust dypt inn
Reis deg opp, børst av deg
Begynn på nytt igjen
- Unnskyld, jeg lurer på om... - Hva vil du?
Bilen vår har gått i stykker. Har du noen mat å selge?
- Mat? - Brød eller egg, eller...
- Forsvinn! - Men vi er sultne.
Arthur!
- Det er bare meg. - Hva skjedde?
Det bor en gammel tulling på gården. Han likner Moses. Han ba meg stikke.
Jeg trodde ikke du kom tilbake.
Jeg har jo dårlig åndedrett og alt...
Skal vi ta bilen igjen? Og holde oss unna hovedveiene.
Vi trenger bensin. Og mat, magen min knurrer.
- Det er den beste lille mage jeg vet. - Sånn skal det låte!
- Humøret ditt er bedre. - Åndedrettet er fremdeles dårlig.
- Du kan bli benådet som handikappet. - Så munter du er.
- Det nytter ikke å være noe annet. - Er det sant? Åndedrettet...
- Ja. Det lukter skrekk. - Er det alt?
Du mener at hvis jeg er sorgløs blir du hos meg.
Vi har bare et liv. Det betyr ikke så mye hvordan det slutter.
Du er, hva heter det... Fatalist?
- Der har du ordet, kjekkas. - Ta av deg underbuksene!
- Nå? - Det holder meg sterk.
- Jeg har aldri gjort det i en låve. - Vi må være gale.
Så kan de henge meg.
- De kan henge meg med deg. - Mener du virkelig det?
Skynd deg da.
Du mener det, ikke sant?
Nå har jeg dere!
Bli liggende, ellers skyter jeg!
- Rett den et annet sted! - Snuskete udyr! Gjøre sånt her.
- Vi er gift. - Sigøynere. Respektløse.
Vi er ikke sigøynere. Bilen vår er i stykker. Vi elsker hverandre.
- Skitne avskum! - Det der er krenkende.
Ligg stille, ellers skyter jeg!
- Vi kan ikke ligge her. - Bli liggende, skitne djevler.
Ikke rør en muskel. Ligg oppå hverandre.
- Vil du se på? - Er dere jøder?
Er dere ikke sigøynere, så må dere være jøder.
- Dere er selvsagtjøder. - Vil du se tissen min?
Dere kom hit for å knulle. Dere lurer ikke meg.
- Du vil se på, ikke sant? - Jøder! Dere er jøder!
- Jeg burde skyte dere på flekken. - Du får se på om du vil.
Vi er jøder, det stemmer. Du har rett til å se på oss.
- Kom igjen! - Sett i gang, Arthur.
- Jeg skyter dere! - Han gjør det!
Jøder! Vis hvordan dere gjør det!
Kom igjen, jødegutt! Gi henne det hun vil ha!
Mars' vinder og aprils skurer gir plass til skjønne mais blomster
Så kommer juni, månen og du
Mars' vinder og aprils skurer kjærligheten vil snart bli vår
Et friluftsparadis for to
Med dine lepper mot mine i en herlig pine
Jeg blir så inspirert Du skal få månen som en lekeballong
Mars' vinder og aprils skurer gjør plass for lykkens timer
Og maitid, junitid, kjærlighetstid og deg
Nå skal vi reise oss opp.
- Forstår du? - Ja, dere skal reise dere opp nå.
Gi meg geværet. Vær så snill.
Nei, det kan jeg ikke.
Gi meg den, din gamle gris.
Ikke si sånt. Alt er din feil.
- Jeg mente ikke... - Så da.
Gi meg det.
Gjør det nå.
Hva gjør du?
Dekk over ham, Arthur.
Dekk over ham med høy.
Det var det verste. Gode Gud!
Dekk over ham, så kan vi gå til gården etterpå.
Det der burde du ikke ha gjort.
Vi kan gå til gården, lage litt mat og vaske oss.
Skal vi...
Så blir vi der.
Vi bor der til de finner oss.
Du har visst blitt gal.
- Gjør som jeg sier. - Jeg skal bare kneppe igjen buksene.
- Skynd deg, jeg er sulten! - Slutt å sikte på meg!
Den er ikke ladd. Ikke nå lenger.
- For svingende, Eileen! - Kom igjen, nå dekker vi over ham.
Jeg må spy-
Det kan du gjøre senere. Ikke gjør dette verre enn det er.
Hvorfor?
Hvorfor gjorde du det?
Fordi jeg fikk lyst.
Jaha. Det stemmer.
Dessverre fins det ikke noe bacon.
- Hva er dette for en bondegård? - En skitten bondegård.
Jeg kan skrive navnet mitt i støvet på peishylla.
- Han var en skikkelig gris. - Jeg vasket opp tallerkenene.
Jeg er sulten som en ulv.
- Slutt! - Slutt å le.
Så godt dette er!
Utrolig godt!
Det er høner på baksiden og kyr i hagen. De må vita oss av.
Jeg hadde en lekebondegård da jeg var liten.
En svarthvit ku, høns... Det husker jeg nå.
Tenk, nå har du en egen gård.
Vi kan like gjerne bli her og gjøre det hyggelig for oss.
- Ikke vær dum. - Jeg kan melke.
- Det ligger jo en død bonde i låven! - De finner oss likevel.
- Det gjør de ikke. - Ikke vær dum, Arthur!
Ikke om vi kan komme til New York eller Chicago.
- Hvorfor sier du det på den måten? - Hva da? Chicago?
Jeg liker hvordan det lyder. Det ruller liksom på tunga. Chicago.
- Vi er ikke trygge der heller. - Engelsk politi kan ikke røre oss.
- Dessuten har jeg ikke gjort noe. - Jo, det har du.
Jeg rørte ikke den jenta. Måtte jeg falle død ned hvis jeg lyver.
Men du skjøt den stakkars bonden.
- Men for all del, han ba om det. - Nei, vet du hva...
Vil du ha te? Det hadde vel vært godt?
Han har en fin liten teboks med Edvard VII og Union Jack på.
- Eileen? - Ja, hva er det?
Ikke noe.
Hva har jeg gitt meg inn på?
Hva sa du?
Dette er rene gullgruven.
Se her, en masse gamle gullmynter.
De må være verdt en del.
- Hva er det? - En medalje. Det er Viktoriakorset.
- Er det virkelig det? - Han må ha vært modig.
Hvem som helst får ikke Viktoriakorset.
Stakkars fyr!
Her er et foto av ham i uniform.
Det ser ut som du har sett et spøkelse.
Eileen... Han var kapteinen min i Flandern.
Å, Arthur!
Han var den modigste, mest anstendige mann jeg har møtt.
Han stakk opp hodet og plystret Lincolnshire Poacher.
- Som om han ba om det. - Hvorfor gråter du?
Jeg vet ikke.
Det er dumt å gråte over spilt melk.
- Til slutt ble han skutt. - Ble han? Ja, det ble han jo.
Der borte, mener jeg. En krypskytter fikset på håret hans.
Det var det siste vi så av ham.
Han fikk en metallplate i skallen.
Folk gjør så grusomme ting mot hverandre.
Kanskje vi skulle...
- Skulle hva? - Begrave ham skikkelig.
- Nei, jeg kan ikke ta i ham. - Kanskje han fremdeles lever.
Nei, det er klart han er død. Det må han være.
Ja. Det beste vi kan gjøre er å glemme ham.
- Vi må leve et minutt av gangen. - Tikk, takk.
- Hva? - Tikk, takk, for svingende.
Nettopp, glem alt. Det er den eneste måten.
Du forfølger meg
Hvorfor forfølger du meg?
Selv om du ikke er nær meg
Så binder du meg, hindrer meg så jeg aldri er fri
For et liv
Det er opprør og konflikt i meg
Selv om vi er langt fra hverandre
Ser jeg deg, hører jeg deg Du er fremdeles i hjertet mitt
Jeg har sannelig
prøvd å finne en ny kjærlighet
Men jeg sverger på stjernene der oppe
Du kommer i mellom oss
Du forfølger meg
Hvorfor fortsetter du å forfølge meg?
Er det en umulighet
Slipp da grepet og slutt å forfølge meg
Vi kan ikke bli her. Vi tar det vi kan og stikker.
- Det blir fint når jeg har ryddet. - Det er det dummeste jeg har hørt!
- Hvor skal vi ta veien da? - Til Chicago.
- Hvordan? - Vi skal i hvert fall ikke gå.
- Har du et pass? - Nei.
Du går meg på nervene. Det var umenneskelig å skyte ham.
- Du er feig, det er ditt problem. - Din forbanna, lille tøyte!
Det var vennlig sagt. Takk, skal du ha.
- Jeg som hadde det så bra. - Hallik!
- Hore! - Arthur...
Dette er vår første kjærlighetskrangel.
Er det?
Ja, det er det faktisk.
Vi begynner å komme veldig nær hverandre.
- Som på film. - Ikke sant?
- Som når kona er gravid. - Og mannen ikke fatter hva hun mener.
Han sier: Mener du... Så faller de i hverandres armer.
Men jeg bærer ikke på noe barn, så det så.
Det er det samme i sangene. Sanger har det samme som i filmene.
Det kan man lære av.
De setter seg i hodet og gjør at man ser ting på en ny måte.
De setter seg i hvert fall fast i mitt hode.
- Jeg foretrekker film. - Musikk og en fortelling er best.
Som når en varieté ikke har noen scene, men må bruke en låve.
- Hvilken låve? - Hvilken som helst. Som den der ute.
Så kommer de store produsentene, og det blir en kjempesuksess.
Vi laget en god forestilling i låven, ikke sant?
Vår ville eskapade, mener du?
- Forstyrret det deg at han så på? - Jeg vet ikke.
- Det forstyrret ikke meg. - Ikke meg heller faktisk.
- Jeg ville ikke trodd det var mulig. - Men det er ikke riktig.
Jeg vet ikke hva som er rett og galt lenger.
Det finnes filmer der man kan se menn og kvinner som gjør det.
- På ordentlig, mener du? - Det har jeg hørt.
- Det er jo motbydelig. - De er verre enn dyr.
- Tenker du på døden noen gang? - Hva?
- På døden. - Jeg hører ikke.
Ingen fare, jeg sa ikke noe.
- Synd at det ikke fins noen radio. - Vi får legge oss tidlig.
Så vi kan komme av sted tidlig. Dra et sted der de ikke finner oss.
- Du gir deg aldri! - Eller et sted der det fins radio.
- Og en kino? - Ellers kan man like gjerne være død.
Hvor mye penger har vi?
Med gullmynten og pengene for klokken er det rundt 50 pund.
- Det er mye! - Jeg vet det!
Og vi kan pantsette en del ting her.
- Og bestikket og medaljen. - Ikke medaljen.
Absolutt ikke den! Er du hjerteløs?
- Hvis du sier det, så... - Det gjør jeg.
- Du kan anlegge skjegg. - Ja. Da ville ingen kjenne meg igjen.
Kan vi dra tilbake til London? Det er der jeg vil bo.
- Det er farlig for meg. - Jeg kan tjene mange penger der.
- På hva? - Hva tror du?
Jeg kan holde meg inne. Unntatt når vi går på kino.
- Der kan vi ha det gøy. - Jeg antar det.
- Det er klart vi kan det. - Skal vi gjøre det da?
Vi må være modige. Ingenting er gratis.
- Rull av sted, præriemåne. - På besøk fra himmelen.
- Jeg er med, jenta mi! - Slik skal det låte!
Vi begynner på nytt.
Vi bør nok ta medaljen likevel.
Ja, du har nok rett. Den bør gi en hel del.
- Vi må tenke på oss selv. - Ja, man må ta være på seg selv.
Og vi skal ha en god radio i valnøttkabinett.
Ja, og en virkelig god grammofon!
Bli forelsket, bli forelsket sier hjertet mitt
Det er romantikk, ta en sjanse sier hjertet mitt
Men hver gang jeg nesten er i armene dine
Sier den gamle skolelærerhjernen min at det er falsk alarm
Så hodet mitt tar over, og jeg vet
At glimtet du har i øynene betyr noe
Så jeg kysser og stikker Men i det jeg forlater deg
Din tosk, det var kjærlighet sier hjertet mitt
- Hvorfor stanser du? - Idioten.
Hva er det?
- Jeg syntes at jeg så... - Hva?
Ikke noe.
Kom igjen!
Det var akkurat det vi trengte.
Arthur...
Men hvorfor prøvde du å stikke av?
- Det kan jeg ikke forklare. - Da må du ha gjort noe.
- Ikke nødvendigvis. - Tror du vi er dumme?
Vil du ha en omgang, så kan vi ordne det.
Ikke ta det ille opp. Hold maska.
Altså, hvorfor rømte du?
- Det er litt pinlig. - Bare fortell meg hvorfor.
Det trengte på.
Jeg hadde diaré.
Magen hadde rumlet hele formiddagen.
Jeg hadde ikke stoppet for å se på utsikten.
Damen du hadde med deg sier at bilen ikke er din.
- Aldri! I så fall lyver hun. - Du har ikke bevis på at den er din.
Jeg vil snakke med en advokat. La meg gå. Jeg har ikke gjort noe.
- Slipp meg eller sikt meg! - Sett deg ned.
- Du har fått svar på telegrammet. - Hva for telegram?
Det er ikke noe du skal bekymre deg om, Arthur.
Hvorfor sier du Arthur? Jeg heter Reginald og kalles Reggie.
Arthur Parker, du er mistenkt for mordet på Amy Farr 17. mai 1935.
Alt du sier kan brukes som bevis mot deg.
- Jeg er jo uskyldig! - Hva sa han, konstabel?
- At det var helt rett. - Din forbanna...
Du skal henge, ditt krek!
Vi burde kapre dem av for hva du gjorde mot den stakkars blinde jenta.
Avskum!
- Du må ikke sparke om du ikke vil. - Det går bra.
Ned tanke på hva han gjorde mot den jenta...
Nå tar vi ham til en celle.
Rull av sted prærievogner Rull av sted
Til hjulenes snurring synger jeg en sang
Pene jenter kan være bra Men jeg har min egen jente
Rull av sted prærievogner Rull av sted
Vi skal hjem prærievogner Vi skal hjem
Denne cowboyen ble ikke født til å streife rundt
På veien som er den samme Til gamle kjente trakter
Rull av sted prærievogner Rull av sted
Zippedy aye o, gamle venn
På vei mot døra på gården
Zippedy aye o, gamle venn
Jeg skal aldri dra av sted igjen
Rull av sted prærievogner Rull av sted
Ta meg hjem til det stedet jeg hører hjemme
Pene damer kan være bra Men jeg har min egen jente
Rull av sted prærievogner Rull av sted
Zippedy aye o, gamle venn
På vei mot døra på gården
Kom igjen, gamle venn, la oss komme i gang.
Hva har fangen å si? Skyldig eller ikke skyldig?
Jeg gjorde det ikke, ærede dommer.
Er du frøken Eileen Everson?
Var du sammen med den tiltalte da han ble arrestert?
Hvilket forhold har du til den anklagede?
Jeg var reisefølget hans.
- Og du har vært lærerinne? - Det stemmer.
- Hvorfor forlot du stillingen? - Jeg sa meg.
- Hvorfor sa du opp? - Fordi jeg ville det.
- Var det ikke fordi du var gravid? - Det er min sak.
Du må svare. Var du ikke gravid?
Jo, det var jeg.
Kan du si hvem som...
Ville ha vært faren til barnet ditt?
- Det vil jeg ikke oppgi. - Bare si det!
Forstyrrer du igjen, må du forlate salen. Jeg har advart deg før.
Dette var siste advarsel. Fortsett!
Skal jeg gjenta spørsmålet? Ellers vil jeg ha et svar.
- Skal du svare? - Ja, ærede dommer.
Da ber jeg deg om gjøre det. Frykt ikke. Du står ikke for retten.
Jeg påstår at barnets far skulle vært Arthur Parker. Stemmer ikke det?
- Nei. - Tenk på at du har avlagt ed.
Han som gjorde meg gravid var major Archibald Paxville parlamentsmedlem.
- Hva gjorde du i musikkbutikken? - Hva mener du?
- Du påstår jo at du var der. - Jeg ville selge noteblader.
Lyktes du? Eller var du ingen god selger?
Jeg var kanskje best i bransjen. Jeg kunne avsløre en "kjøter".
Hva er en "kjøter"?
Jeg kjenner bare til den firfotede varianten som bjeffer.
En "kjøter" er en sang som ikke selger. Vi sier det i bransjen.
Det er vel sånne sanger som katter synger om natten.
Som en dyktig selger, solgte du selvsagt ingen sånne.
- Nei, de får ikke plass på kennelen. - Ikke spøk, svar på spørsmålet.
Jeg ber om unnskyldning. Det syns jeg du også skal gjøre.
Så sangene du hadde med deg, solgte du også. Stemmer det?
Det var altså det du gjorde i Gloucester 17. mai?
- Samme dag som jenta ble myrdet? - Ja, det var det jeg sa.
Hvor mange ganger må jeg si det? Ja, jeg solgte sanger.
- Hvilke sanger? - Det husker jeg ikke på strak arm.
- Du husker ikke... - "Roll Along Prairie Moon."
- Den solgte jeg noen dusin av. - Var det alt du solgte?
Nei, det kan ikke en kanarifugl leve på en gang.
"Yes, Yes, My Baby Said Yes, Yes".
- Vær så snill og gjenta det. - "Yes, Yes, My Baby Said Yes, Yes."
Er det en "kjøter" eller bare en løpsk tispe?
Så du tok en bestilling på "Yes, Yes, My Baby Said Yes, Yes"?
Ja, ja... Jeg mener ja.
Du sier at du 17. mai fikk en ordre i en musikkbutikk-
- på minst to sangtitler. Stemmer ikke det?
- Jo, det har jeg sagt. Flere ganger. - Ta fram bevisgjenstand F.
Her er den aktuelle butikkens ordrebok.
Her er det noe ganske eiendommelig.
På 17. mai 1935...
Det fins flere bestillinger, men ingen på "Roll Along Prairie Moon"-
- og ingen på "Yes, Yes, My Baby Said Yes, Yes".
Her står selgernes navn, -
- men denne dagen, den spesielle dagen-
- står det ikke oppført noen Arthur Parker. Hvordan forklarer du det?
Nå?
- Nå er du ikke like glad lenger. - Han må ha glemt det.
Kan det være slik at du ikke var der, men kom til Gloucester senere?
Nei, jeg var der, kors på halsen. Ellers måtte jeg falle...
Du vendte tilbake til åstedet 20. mai.
Jeg vendte ikke tilbake. Jeg stoppet der for å...
Jeg kan ikke noe bedre ord så jeg sier "for å pisse". En tilfeldighet.
Var det første gang du forlot veien, åpnet to porter-
-og gikk utfor en gresskledd slette-
- til det stedet der jenta ble voldtatt og myrdet?
Ja, første og eneste gang.
Og du hadde aldri møtt jenta eller pratet med henne?
- Nei, aldri. - Du lyder usikker.
Nei, jeg har aldri møtt henne.
Kjenner du børsteselgeren Alfred Starkey, kjent som Alfie?
Vi har støtt på hverandre iblant. Vi er handelsmenn, begge to.
Husker du samtalen deres på en pub i Gloucester sist gang dere møttes?
- To handelsmenn... - Hvorfor trekker du Alf inn her?
Alf, som du kaller ham, husker at du var...
Hvordan skal vi si det? Du var ekstremt henført-
- på grunn av en vakker jente. En vakker blind jente.
- Vent litt, vi var beruset. - Du sa... La meg sitere:
Nettopp.
"Du ville ta av henne underbuksene."
- Sa Alf det? - Nei, du sa det.
Det vil herr Starkey vitne om. Det var du som sa det.
Ja?
Det gjaldt en annen jente, så vidt jeg husker.
- Jeg forstår, en annen jente. - En helt annen jente. Selvsagt.
- En annen blind jente? - Ikke samme type ung kvinne.
- Men hun var blind? - Ja, hvis jeg sa det.
- Så du henne i Gloucestershire? - Jeg blander sammen grevskapene.
På en åker ved A40?
- Jeg vet at dette høres ille ut... - Ingen flere spørsmål.
- Det er ikke rettferdig! - Fangen må forlate vitnebåsen.
Ærede jurymedlemmer.
Dere har med stor tålmodighet hørt på en uvanlig motbydelig sak.
En ung, attraktiv, hjelpeløs jente som var helt blind-
- ble overfalt, voldtatt og myrdet av en brutal og hjerteløs angriper.
Aktoratet har prøvd å vise at den som begikk denne forbrytelsen-
- er Arthur Parker, som er tiltalt i saken.
La oss granske de fakta som har framkommet under rettssaken.
Men først får dere vurdere den siktedes opptreden.
Han er det som i hans krets kalles "frekk", virkelig "frekk".
Vi har sett, sagt på en mer korrekt måte, en skamløs løgnhals.
Naboene og kollegaene hans, butikkeiere-
- og et harem av venninner, elskerinner og prostituerte-
- oppgir at han har utgitt seg for å være:
Ugift, enkemann, framgangsrik sangskriver, -
- radioprodusent og ved en farseartet anledning-
- en tidligere fotballspiller for Arsenal.
Til og med her i rettssalen har han raljert med advokaten sin, -
- flere vitner, rettens leder og ved minst en anledning-
-har han blunket til dere i juryen.
Da han ble tilsnakket påstod han at blunkingen var nervøse rykninger.
Et resultat av innsatsen i Flanderns skyttergraver.
Vi kunne senere vise at Arthur Parker-
- ble stilt for krigsrett for feighet og nesten ble skutt for desertering.
Forholdet mellom påstandene hans og de virkelige omstendighetene-
- er det eneste som er konsekvent med oppførselen hans.
Følgelig påstår han at han på 17. mai, da forbrytelsen ble begått, -
-tok opp bestillinger på noter-
-i en butikk i Gloucester.
Men ingen bestillinger ble gjort. Grossistene fikk ingen ordre.
Slutning: Han var ikke i en butikk i Gloucester selv om han påstår det.
Hvorfor koker noen sammen et alibi, hvis han ikke har grunn til det?
Uunngåelig slutning: Han hadde en grunn til det. Men hvilket grunn?
Å benekte det, er som å benekte at egg hardner i kokende vann.
Under hele rettssaken har den tiltalte minnet om en person som...
La meg uttrykke det slik:
Plystrende i mørket ser jeg lysene i hele byen
Jeg går fram og tilbake mens jeg plystrer i mørket
Jeg plystrer som en lerke Sangen min flyter i luften
Jeg misunner alle kjærestepar Mens jeg plystrer i mørket
Hvem bryr seg om hva jeg sier i sangen min?
Hvem vet at jeg håper at noen skal dukke opp?
Jeg spaserer i en park uten noe å gjøre
Det er mørkt og jeg er trist Derfor plystrer jeg i mørket
Stille i retten. Ved neste forstyrrelse må alle forlate salen.
Dette er en rettssal, ikke en varieté.
- Takk, ærede dommer. - Ingen årsak, gamle venn.
- Plystret jeg bra? - Utsøkt, ærede dommer.
Og juryen, forsto dere plystringen?
Var hensikten klar? Fortsett!
Har ikke den tiltalte plystret i mørket i sine absurde foretak?
Hvem vet? Og jeg ber juryen om å høre nøye etter.
Hvem vet at jeg håper at noen skal dukke opp?
Hadde den tiltalte sånne tanker da han parkerte bilen den 17. mai-
- i det stille Gloucestershire, passerte to porter, gikk nedover-
-og lå og ventet i gresset på-
-at noen skulle dukke opp?
Noen som kunne stille hans morderiske lyster.
Noen som var ung og tiltrekkende.
Noen som var hjelpeløs.
Aktoratet hevder at dette er bevist.
Kan det finnes en skygge av tvil i deres sinn?
Sikkert ikke.
Absolutt ikke.
Jeg ber juryens formann reise seg.
Finner juryen fangen skyldig eller ikke skyldig?
Skyldig. Det er en enstemmig dom.
Har fangen noe å si før dommen faller?
Ja, ærede dommer. Om du ikke har noe imot det.
Vær så god.
Når det faller regn, faller
Slanter fra himmelen
Hver sky er lastet med
Slanter fra himmelen
Det faller skatter ned
Over byen din
Sørg for at paraplyen din
er vendt opp ned
Slantene bytter du mot
Solskinn og blomster
Hvis du vil ha det du har mistet
Må du ta skurer
Når du hører tordenet
Ikke løp bort til et tre
Det faller slanter fra himmelen
Til deg og meg
- Er du ferdig? - Ja, ærede dommer.
Fange som er tiltalt, en jury har funnet deg skyldig-
-i mordet på Amy Farr.
Det er nå min plikt å dømme deg til straffen loven foreskriver-
-for en så fryktelig forbrytelse.
Arthur Parker, retten har bestemt at du skal føres til et fengsel-
- og videre til det stedet du skal henrettes.
Der skal du henges til døden inntreffer.
Deretter skal kroppen din graves ned-
- ved det fengselet der du satt før du ble henrettet.
Måtte Herren være sjelen din nådig.
Takk skal du ha, gamle grønnskolling!
- Så heldig han er. - Du vinner jo hele tiden.
Hell i spill, uhell i kjærlighet.
- Et parti til? - Nei, jeg får bare sparesset.
- Et til? Du kan ikke vinne bestandig. - Jo, mot dere to.
Jeg er lei av kortspill. Det er for få jokere.
- Hva vil du gjøre da? - Ingenting, Arnold.
Men en tur på Piccadilly hadde vært fint.
- Får vi bli med? - Ja, hvis dere tar av uniformene.
- Hva sier du til et parti dam? - Hva vil skje...
- Prøv ikke å tenke på det. - Lett å si.
Men når jeg svelger beveger adamseplet seg opp og ned.
- Og? - Det går opp og ned som en heis.
- Hva er du engstelig for? - Når jeg får tauet rundt halsen-
- ligger det enten over eller under adamseplet.
Når luka åpnes, blir jeg ikke hengt ordentlig.
Haken får bank og det vil gjøre skikkelig vondt.
- De tar hensyn til adamseplet. - Er du sikker?
Det er det samme som om du har struma. De tar hensyn til sånt.
Det viktigste er at det går fort.
- Jeg vil ikke danse i lufta. - Det gjør du ikke. Det går fort.
Jeg liker å danse. Quickstep, foxtrot, til og med tango.
Men gulvet skal være bra. Som gulvet i lønn på Hammersmith Palais.
- Jeg har aldri vært der. - Det er fint der.
Små kjeruber, amoriner, glasspilarer, røde, blå og gule lykter.
- Er du sikker? - Ja, det er flott.
Et godt danseband kan få deg til å slippe deg løs.
- Hva er klokka? - Snart fem.
15 timer igjen. Det er ikke mye.
- Hvilket er det beste dansebandet? - Hvis klokken er fem på åtte...
Hva heter den der fyren...
Si at klokken er fem på åtte og at jeg må på do. Vil de vente?
- Roy Fox' band skal være bra. - Ville de det?
Det syns jeg at de burde. Det blir mer verdig på den måten.
Det blir ikke noe problem.
Da jeg gikk på skolen og rakk opp hånda for å gå på do, -
-ble vi rappet over knokene.
Man måtte holde seg eller gjøre det i buksene.
- Vi konkurrerte om å tisse høyst. - Så rart, det gjorde vi også.
Vi også.
Det var tider det.
- Vi klatret i takrenna og tettet den. - Hvorfor?
Da det regnet ble det litt av et søl.
En av lærerne våre, en frøkentype, snakket alltid over hodet på oss.
En dag fortalte han om en indisk fakir. Du vet, fakir...
Da en gutt, Billy Tranter, kom hjem sa faren hans til ham:
"Hva har du lært på skolen i dag?"
Billy svarte: Alt om disse indiske rakkerne.
Fakir, forstår du?
Billys pappa sa...
Hvordan har du det, Arthur?
- Det går bra. - Så fint.
Jeg sa jo at jeg ville bli berømt en dag.
Hvis jeg var deg ville jeg selge huset og flytte til Australia.
Jeg er lei for...
Alt, Arthur.
Jeg også. Du har vært grei, jeg kan ikke klage.
Jeg vil aldri glemme deg.
Det er virkelig hyggelig av deg, med tanke på omstendighetene.
Hvor gikk alt på galt, Arthur?
Da jeg ble født.
- Er du redd? - Jeg? Spøker du?
Et nytt liv venter.
I livet etter dette.
Ingen harper. Trombone og klarinett går bra, bare ikke harpe.
En dag får alle fred. Tenk på det. Det blir ikke mer smerte og lidelse.
Ikke mer sengevals heller. Jeg får ikke mer av det andre.
- Vær anstendig, du har såret meg nok. - Unnskyld meg. Jeg er lei for det.
Farvel, skatt.
Farvel, min stakkars elskede.
- Gud velsigne deg. - Gi meg et kyss. Vær så snill.
Jøss! Hvorfor sa du ikke at du kunne kysse slik?
- Adjø, din rakker. - Ha det bra, din skjære.
Det var tider, det. Da vi var små barn.
Jeg kunne tisse høyst.
Ikke høyere enn jeg, det vedder jeg på.
Den store gyllende buen...
Jeg liker å drømme tilbake
Til min barndoms by
Det går kanskje langsomt Men jeg drar
Det er nær himmelen Det er helt sikkert
Jeg liker å tenke at jeg streifer
Der klatrerosene slynger seg
Jeg liker å drømme tilbake
Til den min ungdoms kjærlighet
"Jeg er oppstandelsen og livet."
"Den som tror på meg skal leve også om han dør." Er det din tro?
Herr Parker, la meg presentere herr Peterstow.
Hei sann.
Dette var ikke videre hyggelig.
Vær modig nå.
Vent, jeg klør på nesen Kan noen klø meg på nesa?
Men for pokker!
I mørket, du og jeg
Ikke en lyd, ikke et sukk
Bare hjerteslagene høres i mørket
Snart er dansen ferdig
Vi gikk glipp av mye
Tro ikke at jeg spiller
Det er gøy å bli kysset
I mørket finner vi
Det som andre har glemt igjen
La dem danse, vi har en romanse
I mørket
En...
To...
Tre...
Fire...
Fem...
Seks...
Sju...
Åtte...
Farvel, Arthur!
- Vent litt. - Arthur!
- Hva gjør du her? - Jeg er som en ikke gangbar slant.
Jeg dukker opp hele tiden. Som en slant fra himmelen.
Min elskede!
Klart at vi skal ha en lykkelig slutt etter alt vi har opplevd.
Sangen tar slutt, men melodien blir igjen.
Du må gi litt, ta litt
La hjertet pines litt
Det slik det er Det er sjarmen ved kjærlighet
Du må le litt, gråte litt
Før skyene driver forbi
Det er slik det er Det er sjarmen ved kjærlighet
Så lenge vi er sammen har vi alt verden kan by på
Og når verden er ferdig med oss har vi hverandres armer
Du vil vinne litt, miste litt
Og alltid være litt trist
Det er slik det er Det er sjarmen ved kjærlighet
Tekst: Stine Fredriksen PrimeText International AB
Tekstadministrasjon: www.primetext.tv PrimeText International AB